Александър Пушкин
Аз си издигнах паметник неръкотворен…

Превод от руски: Кирил Кадийски, —

chitanka.info

Аз си издигнах паметник неръкотворен,

той няма никога да обрасте с трева,

Александрийската колона, непокорен,

надмина, извисил глава.

Не, цял не ще умра — с душа в заветна лира

праха си надживял, запазил се от тлен,

ще бъда аз прочут, додето ме разбира

поне един поет след мен.

Из цяла Рус слуха за мене ще дочакат

и ще ме назоват на всеки жив език —

и горд славянски внук, и фин, и днес дивакът

тунгус, и степният калмик.

И дълго ще съм жив на хората в сърцата,

че чувства най-добри пробуждах с моя стих,

че в страшния ни век прославих Свободата

и падналите подкрепих.

Бъди, о, Музо, на всевишния послушна,

не искай ти венец, обидите презри,

хвалба и клевета посрещай равнодушна

и с глупавия не спори.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.